Počeo mi se kočiti vrat držeći ga na oku.
Ako ga ne možeš zaboraviti, zašto ne jašeš naopako?
Pa dobro, ionako neće dugo.
Je li tako?
Jaše tamo, po toj prašini i vrućini, koji glupan!
Da. Nije on pametan kao mi!
Da.
Zamisli da ti je prijatelj tamo negdje i da nema ništa za jelo?
- Što misliš, da mu odnesem malo? - Nije to hrana za čim je on gladan.
Trebala bi mu traka za repić. On je kao dosadni svrab.
Ostavi ga na miru.
Ovo je slobodna zemlja. - I njegova, također.
Znaš, to je baš zabavno. Sada je nestao. Izgleda da nas je izgubio.
Gdje su svi nestali?
Gdje su, Thomas?
Louis! Asusion! Demitrio!
Emilio! Sotero! Kakav je ovo doček?
Izađite! Izađite i poželite im dobrodošlicu prije nego što umremo od srama.
Hilario, prestani se derati.
Vi to zovete dobrodošlicom? Što im je na pameti?!
Uđite, sigurno ste žedni.
Morate ih razumjeti. Oni su seljaci.
Boje se svega i svačega.
Boje se kad ima kiše, kad nema kiše...
Ljeto je možda pretoplo, zima - prehladna.
Kad ima malo svinja, seljak se boji da će on umrijeti od gladi.
Ako ih ima više, boji se da će one umrijeti od gladi.
Nema potrebe za ispričavanjem, nismo ovdje zbog govora i cvijeća.
Sutra je godišnjica sela. Bit će proslava.
E, onda ćete vidjeti selo u boljem svijetlu.
Tko zvoni?!
Tko je dao uzbunu?!
Ja!
Hvala vam prijatelji, što ste izašli da nas pozdravite.
Hvala vam što ste nam pokazali vaša lijepa lica.
Hvala vam, hvala. Kukavice!
Trčite naokolo kao kokoši!
Došli smo u ovu pustoš.
Riskiramo živote ne bi li vam pomogli. A vi?
Vi se skrivate od nas.
Skrivate! Od nas!
Ali druga je priča kada ste u opasnosti, ha?
Mogli biste izgubiti vašu dragocjenu žetvu.
Onda ste se okupili oko nas. Ha?
Pa, mi smo ovdje, moji prijatelji i ja.
I ovdje ćemo ostati.
A vi?
Morat ćete nam dokazati da ste vrijedni toga da se borimo za vas.
Sad se vratite u svoje kuće. Vratite se na posao. Hajde!
Javit ćemo vam kada da se borite i kako. Vratite se! Svi na posao!
Vratite se!
Sada nas je sedmorica.
Bio sam u gradovima gdje su djevojke vrlo lijepe.
Istina, bio sam u nekim gradovima gdje su sve bile ružne.
A ovo je prvi put da nema djevojaka... osim djece.
Ako ne budemo pazili, mogli bismo imati vrlo miran društveni život ovdje!
Nije ni tako loše. Ima već dovoljno gužve oko fontane.
Predviđam da će do sumraka doći do preokreta.
Stanite s glazbom. Izvedite drugu igru.
Britt, mali je vidio tri Calverova čovjeka.
Konji su im na brdu.
Lee!
Uhvati ih žive.
Pokazat ću vam gdje su.
Ricko! Zna on gdje je brdo.
Britt, nisam htio da... - Ušuti!
To...to je bio najbolji pogodak koji sam vidio!
Najlošiji. Gađao sam konja.
Calvera je poslao tri čovjeka kao izvidnicu.
Sigurno su nas vidjeli.
Ali ono što su vidjeli ponijet će sa sobom u grob.
Neka nam je gospod Bog u pomoći ako sada dođe.
Ne bi on poslao ljude da špijuniraju da je u blizini.
Znači, imamo se vremena spremiti. Za iznenađenje.
A pošto on jaše bez znanja o dočeku ovdje možemo se pripremiti za njega.
Obećali smo vam da ćemo vas naučiti nečemu vezano za cijenu kukuruza.
Nišaniš... Povlačiš... Pucaš...
Lijepo se namjesti.
Ispustiš li prvu šansu, za drugu možda nećeš imati vremena.
Drži je čvrsto uz rame.
Ako ne, dvije stvari će se dogoditi...
Prvo, upropastit ćeš metak, drugo, slomit ćeš rame.
Sada zatvori oko. Gledaš tu, tu, i u metu.
Pucaj. - U onu stijenu?
Ne, u čovjeka koga hoćeš ubiti.
Bravo!
Uh, da imamo više pušaka... - Imat ćete.
Kako? - Kao i ove što ste dobili.
Od Calverinih ljudi.
Oni što špijuniraju, oni će donijeti.
Kao paketići od Djeda Božićnjaka.
Ako Calvera ne dođe poslije ovoga, bit će šteta.
Velika je lisica taj Calvera, ha? - Ne lisica senjor, kojot.
I kako je saznao za zlatni rudnik?
Zlatni rudnik? - Kakav zlatni rudnik, senjor?
Znaš ti, onaj na planini. - Na našoj planini?
Nisam znao da imamo zlatni rudnik ovdje.
Ustvari, kada razmislim, bit će da je rudnik srebra.
Što je bilo s njim? - Ni tog rudnika nemamo.
Mislim onaj stari. - Nikada ga nismo imali.
Gdje ste čuli za to zlato i srebro, ha?
Hajde, idemo momci. Još malo pa se neće vidjeti.
Samo mi nešto napravi i ubit ću te!
Ej, skoro si mi iskopala oko! - Pusti me!
Samo me ugrizi i ugrist ću i ja tebe!
Bolje se smiri da te ne bih bacio u vodu!
Grubijane jedan. - Ušuti!
Prestani! - Pusti me!
Gdje su druge, ha? - Nikada ti neću reći!
Vidite što sam ja našao.
Tko je ona? - Iz našeg sela je.
Eto gdje su. Sakrili ste ih.
Naravno da su ih sakrili! Ali nam nisu rekli gdje.
Strah ih je. Strah ih je od mene, od tebe, od njega.
Od svih nas. Seljaci...
Roditelji su im rekli da smo grubijani.
Mogli smo biti.
Moje je mišljenje da je bolje da nam vjerujete...
...ali kako god hoćete.
Ako su sve tamo, zašto ih ne dovede?
Zašto? Što će nam? Neka ih Calvera nađe.
On će se pobrinuti za njih. - Dovedi ih! Pokaži mu put.
Gospođice...
Hajde, mali anđele!
Nježno dečko, nježno...
Puno vam hvala gospođice, na ovoj predivnoj večeri.
Kakvo je jelo? - Odlično.
Pile enchilados, griz, sve španjolsko. Dobro izgleda.
Da, oni baš znaju kuhati. Sjedni, uzmi i probaj.
A znate li što oni jedu otkad smo mi došli?
Tortilju i grah. Samo to.
Zahvaljujem, gospodine. - Nema na čemu.
Zahvaljujem. - Nema na čemu.
Da nemaš možda stariju sestru?
Ne, senjor. Hvala puno. - Nema na čemu.
Jedan-dva-tri-četiri.
Miguel, zar ti nisam rekao da stisneš? Isto kao kada muzeš kozu.
Da, ali uzbudio sam se. - Pa, nemoj se uzbuđivati.
Hajde, sad stisni. Polako, ali stisni.
Stisni...
Stisni! Slušaj... Nemoj pucati iz puške.
Uzmi pušku ovako i koristi je kao palicu. Razumiješ?
Razumijem.
Flako!
Zahvaljujem.
Dobar dan. - Zdravo.
Došli smo te premjestiti u selo. - Da me premjestite u selo? Mene?
I sve koji ovdje žive. - A, ne.
Ne možemo vas paziti ovdje. - Rohas će vas primiti kod njega.
Rohas, ha? Njegove priče će me ubiti.
Pa, možda netko drugi.
Oni su svi seljaci.
A seljaci ne pričaju ništa drugo osim o žitu i ženama.
Žito me nikada nije privlačilo.
A što se tiče žena, bio sam drugačiji kad mi je bilo 83.
Ostajem ovdje.
A što ćeš kada Calvera dođe?
Pa, ta razonoda nije loša za moje godine.
Ne brinite se. Zašto bi me ubio? Meci su skupi.
Dobro, kako hoćeš. - Ti se pripazi.
Jeste li spremni za njega? Što kad bi sad došao?
Podsjeti me na onog momka što je pao s desetog kata.
I što je bilo?
Dok je padao vikao je: "Za sad je dobro. Za sad je dobro."
Prije svega, hoću vidjeti taj jarak. - Više vode za kukuruz.
I puno novih stijena. - Građanski napredak.
Ej, Chris, a ova mreža?
Pa, ako je ne bude vidio...
za jahače će to biti neočekivano.
Ako, brate. Ako!
Da. - Da.
Trebao sam pretpostaviti zašto mi se ljudi nisu vratili!
Koliko vas su iznajmili? - Dovoljno.
Novi zid?
Ima puno novih zidova. Svuda okolo.
Neće me zadržati da uđem.
Napravljeni su da ostaneš u njima.
Čujete li to? U zamci smo. Sva četrdesetorica.
Protiv troje. Ili samo četvoro?
Ne vjerujem da su si mogli više priuštiti.
U paketu smo jeftiniji.
Znači pet. Čak ni petorica nam neće zadati problem.
Neće biti problema ako odmah odete.
Da odemo? Da odem u planinu i da čekam zimu.
Gdje ću nabaviti hranu za moje ljude?
Kupite ili idite.
Možete i zaraditi za nju.
Sedam.
Zašto mi se čini da ćete mi zadati problema?
Mi ne radimo probleme. - Mi radimo s olovom, prijatelju.
I ja. U istom smo poslu, ha?
Samo kao konkurenti. - A zašto ne kao partneri?
A ako vam predložim sve na jednake dijelove?
Na što? - Na sve. Do zadnjeg zrna.
A ljudi u selu? Što s njima?
Ostavljam ih tebi.
Zašto bi se ljudi naše profesije brinuli oko toga.
Možda si vjernik.
Da je Bog htio šišati, napravio bi od njih ovce.
Što kažeš? - Odjaši.
Čuješ li što kaže, Soltero? Kaže odjaši. Meni!
Kaži mu da nestane prije nego što postanem ljut.
Njemu i drugima.
Jer ako odem praznih ruku,
svi u selu će mi odgovarati kada se vratim!
Nećeš se vratiti. - A zašto?
Nećeš imati pušaka. Uplašit ćete se i ispustit ćete ih.
Velikodušnost. To mi je bila prva greška. Ostavim im malo...
...da se odmore, a oni mi stvaraju neugodnosti.
To ti kaže da prije ili kasnije
čovjek ne treba pokazivati ni malo milosti.